Tekstet af NG Serier Udgivet på NextGen: www.nxtgn.info
Jeg blev født som oldermand af England.
Uhtred, søn af Uhtred af Bebbanburg, velkommen til den kristne verden.
Den sande arving til Northumbrias Bebbanburg.
- Har du din sten, ravet? - Ja, fader.
Vores forfædre tog dette land, og du vil dø for det om nødvendigt.
Jeg var 12 år gammel, da jeg første gang red i krig.
Dræb dem alle!
Og så min far blive dræbt.
Min onkel tog min jord og sværgede troskab til danskerne.
Mit råd til dig er, forråd aldrig Ubba og kæmp aldrig imod ham.
Stjålet af angriberne sammen med en saksisk pige, Brida, -
- blev jeg først gjort til slave, og siden til søn af Jarl Ragnar.
Det var min familie, mit liv.
Unge Ragnar, min bror, og Brida, min elskede.
Skæbnen havde gjort mig dansk, og så bragte skæbnen forræderi.
Jeg vil ikke bare lade stå til og se alt, hvad der er mit, revet fra mig.
Bebbanburg er mit! Skæbne betyder alt.
Heste!
Tekstet af NG Serier
Søg hen mod skoven.
Til højre. Der er en slugt bag det bakkedrag.
Hovmærker. Der må være hovmærker.
Der må være hovmærker et sted.
Hent flere mænd, jeg vil have ham fanget.
Rid så langt væk som til Mercia -
- men jeg vil have ham fundet, og have ham dræbt.
Han lignede min far.
Nu hvor han ved, du lever, bliver han ved med at lede.
Lad ham bare. Jeg dræber ham, og tager det tilbage, som er mit.
Han har en hær. Han er danskernes valg. Du har kun mig.
Nej, vi har Ubba. Vi går til ham med vores historie.
Og med hans hær hævner vi Ragnar, og tager Bebbanburg tilbage.
- Er det så let? - Ja.
Ja.
Brida.
Syng en sang for mig.
Det vil jeg ikke. Jeg er ikke din skjald.
Sandt, og værre endnu, du skræmmer fuglene.
Hvad?
Der er en duft i luften.
Død.
Hvem har gjort dette? Hvem har hærget landsbyen?
- Jeg kan ikke bevæge mig. - Din ryg er brækket.
Hvem gjorde det?
Du ved, hvem der gjorde det. Det var danskerne.
Hvorfor? Jeg tror ikke på dig.
Hvorfor skulle danskerne angribe?
Hævn. Men siden hvornår har danskerne brug for en undskyldning for at dræbe.
Hævn? Hævn for hvad?
Hævn for hvad, og jeg gør en ende på det.
Et oprør oppe nordpå.
En saksisk slave, han dræbte sin herre under en bryllupsfest.
Hvad hed denne slave?
Du snakker godt engelsk af en dansker at være.
Hans navn!
Uhtred.
Gør en ende på det.
- Sig det. - Sig, hvad?
Det du tænker på.
Jeg tænker, du har en lort, hvor der burde være en hjerne.
Tak.
Vi skulle aldrig være taget til Bebbanburg.
Vi skulle have ladet dem tro, at du var død.
Nej, du tager fejl. Jeg vil have, de skal vide, at jeg lever.
Jeg har brug for, de ved, jeg er i live, for de har det, som er mit.
Jeg har det bedre af den grund.
Ja? Det har en hund også, der pisser op ad et træ.
Vil du have, jeg skal gø?
Vi burde ride sydpå, og fortælle høvding Ubba om Ragnars død.
Vi gør det nu.
Nu er der en anden historie, om en slave, der dræbte sin herre.
Ubba ved, at Ragnar var min far.
Han ved intet. Jeg tvivler på, han husker dig.
Han vil tro på den historie, som han hører først. Så dræber han dig.
Hvis du kunne skrive, så kunne du skrive til ham.
Hvis han kunne læse.
Du giver os intet valg. Vi må finde Ubba, og bede til, han tror på os.
WINCHESTER
KONGEDØMMET WESSEX
Herre?
Lord Alfred, det er mig, Fader Beocca.
Herre, kongen har indkaldt til råd.
Se ikke på mig, Fader.
Jeg er en synder. Jeg er en frygtelig synder.
Vi er alle syndere, Herre.
Jeg er gift. Jeg skulle aldrig have giftet mig.
Han sender fristelse for at prøve os.
Og når vi fejler, sender han danskerne for at straffe os for de fejl.
Jeg skulle aldrig have giftet mig. Jeg skulle være indtrådt i kirken.
Jeg skulle have gået til et kloster.
Og Gud ville have fundet dig en værdig tjener, men han har andre planer for dig.
Hvis din bror skulle dø, var det dig, folket ville vende sig til.
Jeg vil bede til Gud om, at han ikke dør.
- Hvilken slags konge ville jeg være? - Du ville være Guds konge, Herre.
Du er blevet velsignet og udvalgt at den hellige Fader i Rom.
Du vil være Guds konge.
- Jeg har set pigen, der volder dig kvaler. - Hun må forvises.
Nej, det modsatte. Hun skal indsættes i din tjeneste.
Nej, nej, det kan jeg ikke have.
Du vil modstå hende. Du vil vise ham din styrke.
Du vil takke ham for at friste dig, -
- og derefter lovprise ham for at kunne modstå fristelsen.
Derudover...
Jeg har nyheder, du måske vil tage op i rådet.
Hvilke nyheder?
Et engelsk oprør i det nordlige. Det blev slået ned.
Den ansvarlige adelsmand var Uhtred af Bebbanburg. Jeg kender ham.
Han blev taget af danskerne som barn. Et gudfrygtigt barn.
Tydeligvis tilhører hans hjerte England.
- Er han i live? - Det tror jeg.
Han er en kriger, herre.
Rygterne siger, at han dræbte sin danske herre og 40 mænd.
Han kender dem på alle punkter. Ham kunne vi godt bruge, ikke sandt?
- Nævn ham, når du taler i rådet. - Hvorfor dræbte han sin herre?
Blod, penge eller nydelse?
- For England, herre. - Hvor ved vi det fra?
Han kan meget vel bare være endnu en hedning med et sværd.
Jamen, jeg kender ham.
Nej, fader Beocca, du kendte ham engang. Du kendte ham som barn.
Jeg kunne forhøre mig omkring...
Fader Beocca, han er usynlig. Et hedensk rygte.
Skulle han blive til kød og blod, kan jeg godt nævne ham.
Men det er kun Gud, min tro tilhører.
Angående denne pige... Jeg tror, at du har ret.
Ansæt hende i min personlige stab, og bed for mig.
Som altid, herre.
Alfred.
Kong Edmund af det østlige Anglia beder Wessex om en hær.
Et angreb fra danske høvding jarl Ubba er uundgåeligt. Dette var for to dage siden.
En lang march for at kæmpe mod danskerne på deres præmisser er dårlig strategi.
Mildest talt, herre.
- Jeg overvejer et nej. - Dårlig idé.
Ubba, er han danskeren, som kong Edmund har givet mad og drikke til førhen?
- Ja. - Måske i håb om, -
- at han ville passere det østlige Anglia for at invadere Wessex.
Edmund fortjener ikke andet end tavshed.
For hårdt, unge Odda. Jeg tror, Edmunds håb var at konvertere danskerne -
- fra hedenskab til kristendom via velgørenhed.
For dette burde han lovprises.
Ja, herre, hvis det passer.
Edmund er en gudfrygtig mand. Hans handlinger er ikke tegn på fejhed.
Uanset Edmunds intentioner, medmindre et mirakel indtræffer, vil øst Anglia falde.
Vi beder for et mirakel, herre.
Han får brug for det.
Han får dog ingen mænd fra Wessex. Er vi alle enige?
- Ja, herre. - Ja.
Vi må derfor nu indse, at vi står alene.
Englands sidste kongerige.
Snart vil mænd fra Wessex stå ansigt til ansigt med den hedenske hær.
Vi må bede og forberede os.
Odda, jeg forlanger at Mercia, Lunden og øst Anglia bliver overvåget.
- Viden er alt. - Javel, herre.
Skribent, jeg forlanger, at alle smedjer kører i døgndrift.
Vi får brug for alt det jern, der er.
Javel, herre.
Vigtigst af alt, så har jeg brug for mænd...
Stærke krigere, der er forberedte på at dø, -
- da det vil redde os i sidste ende.
Blod, sved og tårer.
Ravn sagde altid: "Kæmp aldrig mod Ubba."
Det ser ud til at øst Anglia lige har begået den fejl.
Lad os holde afstand og starte vores eget bål.
Ubba er uforudsigelig. Han tager kun imod ordre fra guderne.
Ja, han lytter kun til sin troldmand, som har en skrue løs.
Hvordan vil du nærme dig ham?
Som en mand.
Det skal gøres.
Ja, sådan er det, men vi skal stadig holde dig i live.
Hvordan?
Det ved jeg ikke.
Vi burde knalde i nat.
- Det står skrevet. - At vi skal knalde?
Det er vores skæbne, at knalde i aften.
- Jeg nyder tanken om det. - Det eneste, som du vil nyde i aften.
- Stop! Stop! - Hvad er der galt?
Jeg har fået en idé.
Vi tager et gidsel, og bruger det som en garanti for dit liv.
Hvem?
Det ved jeg ikke.
En, han ikke kan undvære. Storri, hans troldmand.
BEODERICESWORDIE
SANKT EDMUNDS GRAVSTED KONGEDØMMET ØST ANGLIA
Hvem er denne kvinde? Hvorfor ligger hun ikke ned?
Det skal du ikke bekymre dig om, men hun er til Storri...
En saksisk luder fra Ubba.
Jeg har set dig før.
Jeg tjente jarl Ragnar. Nu tjener jeg Ubba.
Hold kæft, kvinde.
Vi kommer helt sikkert til at ses igen, stump.
Jeg hører, at Storri er ved kirken.
Han ser efter kong Edmund, og dræber hans præster oppe ved klostret.
Hallo?
Smut, eller du vil dø.
Denne kirke er min efter Ubbas ordre.
Master Storri, jeg har en gave til dig.
- Virkelig? - Hun er fra jarl Ubba.
En kvinde? Hvorfor sender Ubba en kvinde?
Jeg har ikke brug for en.
Han tør ikke dræbe en troldkvinde pga. forbandelser.
Hængepatter, lorte ånde, men du vil blive belønnet.
Hendes hoveds vægt i sølv.
En troldkvinde, siger du.
Hun har en hunulvs ansigt. Bider hun?
Ja, hun bider.
Efterlad hende hos mig. Jeg vil gøre, som Ubba ønsker, hun vil dø langsomt.
Du tilhører mig nu, gamle mand.
Og du vil dø langsomt, med mindre du gør, som jeg siger.
Rejs dig.
Vi går en tur, og du vil holde munden lukket.
Det er tåbeligt. Ubba vil lede efter mig.
Og han kommer snart.
- Jeg sagde, stille. - Så venter jeg på ham her.
Jeg venter på Ubba her.
Det betyder, at det kun er dig og mig.
Hvor er Storri? Han burde være her.
Edmund. Edmund.
Kan vi få noget øl?
Elendige kong Edmund af øst Anglia.
Du har haft en nat til at sove på mit tilbud.
Hvad er dit svar?
- Er du død, eller trækker du vejret? - Med held, er han død.
Vi tillader i forvejen at for mange af dem overlever.
- Du tillader intet. - Han lever.
Det er Gud, der afgør, hvem der lever.
Jeg vil mene, at din gud lod dig i stikken.
Hvis han har gjort det, er det Hans vilje.
Tag ham ned, og lad ham ikke falde.
En øl, og en til din gamle Guthrum.
Placer ham der. Og giv manden noget øl.
Jarl Ubba. Hvis jeg må tale frit.
Jeg kender dig.
Jeg er Uhtred Ragnarsson. Jeg kommer med sandheden om, hvordan min far døde.
Ja. Du er Ragnars slave, og du dræbte ham.
Jeg ved ikke, hvad du har hørt, men jarl Ragnar blev dræbt af sine egne.
Hans tidligere skibsfører Kjartan, og hans halvblinde søn, Sven.
De ledte angrebet på en sovende bryllupsforsamling.
Ser du ikke, at vi taler med en konge?
Ubba, Jeg fortæller dig, at Ragnar blev dræbt af danskere.
Du skal tie, dreng! Og du vil vente.
- Dræb ham. - Ikke et ord mere.
Spær dørene. Han slipper ikke ud. Guthrum har ret.
Vi taler med en konge, så ikke flere afbrydelser.
Jeg må bare vide, hvem det er.
Hans øjne stirrer på mig.
Og mig.
Hvem... hvem er hvad? Hvem?
Det halvnøgne billede der.
Hvem er det?
Det er Saint Sebastian, en tidligere romersk soldat, der fandt Gud.
Fandt ham hvor?
Han... han fandt ham i sit hjerte, ikke...
Ønsker du, at jeg fortæller historien?
Jeg har tid.
Da Kejseren opdagede det, blev han beordret, at skulle give afkald på sin tro.
Han nægtede, så kejseren beordrede, at han skulle fyldes med pile, -
- men alligevel overlevede han.
- Han overlevede? - Ja, han gjorde.
- Er det sandt? - Selvfølgelig er det sandt.
Gud reddede Sankt Sebastian, og han skal prises for sin nåde.
Hvor længe levede han?
Sørgeligt nok, så...
Så beordrede han, at han skulle dræbes med køller.
Så han døde?
Han kom i Himlen, så han levede.
Jeg har hørt om denne Himmel.
Hvad er denne Himmel?
Himlen er Valhalla for de kristne, men uden kamp, fest og sex.
Himlen er... er himlen. Den er ikke hedensk.
Men for at svare på dit første spørgsmål. Jeg har overvejet dit tilbud, -
- og ja, jeg vil fortsat regere øst Anglia, som du foreslår.
Jeg vil gøre alt, hvad du forlanger.
Men...
Kun hvis du, Lord Ubba, og alle dine mænd, -
- bekender jer til Gud.
Det er mit krav. Du skal døbes.
Du skal stå i en tønde med vand, -
- og de hælder mere vand over dig.
- Vil de vaske mig? - Nej.
- Din lugt fornærmer dem, Ubba. - For at rense dig for dine synder.
Der er kun en gud, og jeg kræver, at du tjener ham.
- Dræb ham nu! - Hvorfor skal jeg tjene ham?
Fordi Gud er stor, almægtig og storslået.
Få ham til at stoppe sit vrøvl, og bevise det!
Enig. Bevis for mig, at din gud er stor.
- Bevis det. - Bevis?
Bevis... bevis... se! Her!
Gud skånede Saint Sebastian.
- Men manden døde stadig. - Fordi det var Guds vilje.
Ville han beskytte dig fra mine pile?
Hvis han var almægtig, ville han.
Hvis det var Guds vilje, så ville han, ja.
Så lad os prøve.
Vi vil skyde pile mod dig, og hvis du overlever, -
- vil vi alle blive vasket.
Inklusive Guthrum her.
Hvorfor ikke?
Udmærket.
Jeg vil fortsætte med at være konge, -
- men vi vil gøre en undtagelse med dåben, vaskene.
Jeg trækker mit krav tilbage.
Men du hævder, at din gud er almægtig.
Jeg vil have det bevist.
Klæd ham af. Bueskytter.
Vent.
Sig mig ærligt. Er du bange?
Gud er stor.
Vi får se.
Skyd.
Skyd!
Det er mine folk, og kun jeg giver ordre til at skyde.
Skyd.
Vil du have smadret kraniet, eller er det nok med pilene?
Du har rejst langt for at fortælle mig, det var danskerne, der dræbte Ragnar.
Det var Kjartan og Sven, herre, og andre.
Det er sandheden. Hvorfor skulle jeg ellers komme?
For at spionere. For at lyve.
Nej, herre.
- Måske for at dræbe mig. - Nej, herre.
Er du blevet døbt?
Odin er min gud.
- Er du blevet døbt? - Ja, herre.
Hvordan føltes det?
Dåben.
- Koldt, herre. Vandet var koldt. - Intet andet?
Jeg var et barn, herre. Nu er jeg en dansker.
Ja, en dansker.
Lad os se, om Odin vil beskytte dig fra pilene.
Jeg kan lide denne leg.
- Tag hans tøj af. - Hold jer væk.
- Stå helt stille! - Bueskytter, Klar.
- Jeg har et gidsel. - Hvad?
- Jeg har Storri. - Stop!
Hvis jeg dør, dør din troldmand, så mister du hans vejledning.
Han lyver. Jeg kan lugte det.
Jeg kan bevise det. Hans runer.
Storri vil blive returneret til dig.
Skil hans hoved fra hans skuldre!
Guthrum, stille!
Få dem til at åbne dørene.
Jeg vil lade Storri gå, når jeg er kommet væk herfra.
- Du går ingen steder. - Så dør din troldmand!
Få dem til at åbne dørene.
En dag vil jeg dræbe dig.
Storri vil fortælle dig noget andet.
Jeg fortæller dig sandheden om Ragnar.
Glimrende. Brænde.
Du er i live. Det er godt.
- Troede han på dig? - Nej, ikke et ord.
- Hvad sagde han? - At han vil slå mig ihjel.
- Ikke andet? - Hvor er Storri?
Hvad sagde han?
- Han er nøgen. - Det var nødvendigt.
- Der er en gren i hans røv. - Det er derfor, han er nøgen.
Uhtred.
Uhtred, han må have sagt noget.
Han tror på løgnen. Han tror, at jeg dræbte Ragnar.
Der er ikke mere at gøre.
Vi burde lægge afstand til dette sted.
- Hvor skulle vi tage hen? - Alle andre steder end her.
- Lad os tage til unge Ragnar. - Han er i Irland.
- Så tager vi til Irland. - Hvordan?
Hvad skal vi sejle i? Og med hvem, danskere?
- Så venter vi på, han vender tilbage. - Hvad så, hvis han ikke vender tilbage?
Accepter det. Vi er fortabte.
Der er en grund til, at vi er i live.
Brida... Vi er ikke længere danskere.
OXNAPORDA
OXFORD
KONGERIGET MERCIA
Hvad koster et våben? Et langsværd?
Sig, hvad du skal bruge, Så siger jeg, hvad det koster.
Et krigersværd, der kan holde livsvarigt.
Hvad er du? Sakser eller dansker?
Northumbria.
Det vil tage noget tid at gøre det rigtigt...
Det betyder, at det vil blive dyrt.
Hvis det er godt, vil jeg betale i sølv.
Hvor meget? 10 stykker, halvdelen nu.
- Seks, ikke mere. - Otte. Det bliver mit bedste værk.
Otte. Og hvis ikke det bliver det bedste, vil du mærke det først.
Jeg vil have denne ædelsten indsat i skæftet.
- Det kan gøres. - Sælg eller mist det ikke.
- Øl, herre? - Du står for tæt på, tøs.
Ja, en smule. For at fjerne grødsmagen.
- Du står for tæt på. - Det er bouillon, ikke grød.
Er det?
Du skal takke Gud for hans godhed og fjernelsen af kramperne.
Jeg er glad for at spise, det du spiser.
Du er en helgen. Fader Beocca, spis med os.
- Jeg udfordrer dig. - Alas, herre, jeg har spist.
Du er heldig.
Dårligt nyt, herre, Din nevø Aethelwold...
Er det ikke altid det?
Han er fuld. Han sover i slotshaven.
Skal jeg bringe ham til kongen? Det er anden gang i denne uge.
Må gud slå ham ned.
Hvad? Hvad?
Rejs dig op, dreng. Vent, vent. Vent.
Kom. Kongen ønsker at se dig.
Fuld? Igen?
Mener du, at dette er passende? Ud, alle sammen.
Mener du, at dette er passende?
Jeg er blevet mishandlet. Jeg... Du så det selv.
Jeg forlanger, at denne bjørn bliver straffet.
Aethelwold, din alder skjuler ikke, at du er en skuffelse.
Hvorfor?
At du må spørge, siger det hele.
Hvad?
At du er en uegnet arving.
Så vil jeg ændre mig.
- Det bør du også. - Det skal jeg nok.
Det eneste, jeg beder om, er, at du bliver en mand i en fart.
I dag!
I dag! Det lover jeg.
Må jeg gå nu?
Herre!
Jeg er ikke overbevist om, at han er min søn.
Hvis hans mor ikke allerede var død, ville jeg få hende halshugget for utroskab.
Hvis jeg falder i de kommende slag, -
- må han ikke blive konge.
- Foretrækker du Alfred? - Det gør jeg.
Selv om hans krop ofte er svag?
At hans sygdom ikke binder ham til sengen, viser min brors styrke.
Alfred er min arving. Det ved han.
Og når den tid kommer, Odda, -
- skal du få Witan til at foretage dette valg.
Herre.
Du bør være i sikkerhed nu. Danskerne kommer sjældent her.
Hvad sagde Storri til dig for at få dig til at kneble ham og ...
- Han kastede en forbandelse. - Hvad gjorde han?
Det er ikke vigtigt. Jeg gav igen med en gren.
- Hvad har du gang i? - Du ved, hvad jeg laver.
- Jeg fjerner hans forbandelse med et kys. - Det har jeg ikke lyst til.
Hvis du hellere vil hen til danskerne, så find dig en ny herre.
Det er mig, de vil dræbe.
- Du lyder som et barn. - Jeg giver dig et valg.
- Du taler ud ad røven. - Jeg sidder på min røv.
Så din røv er klogere end dig? Den kan gøre to ting på én gang.
Tak.
Din tunge er skarp, kvinde.
- Vis mig den igen. - Nej!
Du har ret.
Vi kan ikke tage hen til unge Ragnar.
Men vi skulle vente på, at han finder os.
Og det gør han. Han vil kende sandheden.
Og indtil da må vi holde os i live.
- Få tiden til at gå. - Hvordan?
Jeg har givet det en vis skønhed, -
- men det er et redskab, hverken mere eller mindre.
Det er nøjagtig, som jeg håbede.
- Var det 10? - Det var otte.
Det burde koste 10.
- Tak. - Tak.
Der er blevet spurgt til dig og din kvinde.
- Danskere eller saksere? - Vælg selv.
Fem eller flere.
Få det til at synge.
Brida, vi skal afsted. Der er mænd, der leder efter os.
- Fra Ubba? - Det ved jeg ikke.
Både saksere og danskere leder efter os. Vi samler fjender overalt.
Hen til hestene. Afsted!
Flyt jer!
Brida, hestene er lige der!
Vent, der er en mere. Vi skal afsted nu!
Brida, døren!
Vent!
Nu!
Du har ret. Vi skal væk.
Uanset hvem, der har sendt dem, Ubba eller din onkel, giver de ikke op.
Der kommer andre.
Jeg kan ikke tage hjem uden hjælp.
Uhtred, du bør glemme Bebbanburg.
Nej!
Nej, jeg vil ikke forsvinde.
Intet er forandret.
Kjartan og min onkel skal betale for Ragnars død, og jeg vil have jorden.
Men hvordan? Hvem skal hjælpe?
- Du sagde selv, at vi kun har Ubba. - Englænderne!
Hvis vi er døde for danskerne, har vi intet valg.
Der er intet England. Danskerne har England.
Nej, der er ét sted. Sydpå.
- Det er Wessex. - De vil dræbe dig som en dansker.
Og Ubba vil dræbe mig som en englænder.
Hos kong Aethelred har vi alle muligheder.
Hvad siger du?
Tag med mig.
Hvorfor stirrer de?
De synes, du er køn.
Eller også har de aldrig set en dansker tæt på.
Men det kommer de til.
Jeg skal tale med kongen, Aethelred.
Tag hjem!
Forstår du ikke engelsk?
Er det det, du taler? Lyder mere som en dansker.
Hvorfor er du klædt som kriger, når du helt klart er landmand?
Er jeg landmand?
Jeg vil satse på denne landmand imod dig når som helst.
Vi vil blot tale med kongen. Uhtred, hvad laver du?
Hvad siger du, landmand? Første blod eller til døden?
Jeg flækker dit kranie, knægt. Så det er hip som hap.
Uhtred?
Fader Beocca.
Du godeste.
- Kender du dette fjols, fader? - Ja, det gør jeg.
Uhtred, du er jo voksen.
Og du er gammel.
Det er jeg, -
- og du er en voksen mand.
- Han vil snakke med kongen. - Ja, det er sandt.
Men ikke med kongen. Det skal være Alfred.
- Står du inde for ham? - Ja, jeg står inde for ham.
Gud har helt sikkert sendt dig. Du er en mand.
Fader, dette er Brida.
Min bedste ven.
En kvinde?
Ja.
Det er jeg.
- Jeg har bryster. - Okay.
Sørg for deres heste. Jeg fortæller Alfred, at I er med mig.
Vi skal have deres våben, fader.
Hvorfor ikke informere kongen?
Kongen er optaget. Men du vil kunne lide Alfred.
Han er en imponerende mand.
Kom.
Kan du lide det?
Det kan jeg.
Det er smukt.
Du kan hvile her. Der er så roligt.
Fredfyldt.
Romerne byggede netop gårdspladsen for det samme, stilheden.
Du er Alfred.
Det er mig.
Herre.
Du er Uhtred. Jeg hører, du er en god kriger.
Det er ikke prøvet endnu, herre. Jeg har været heldig.
Held er godt. Det siger mine krigere da.
Hvordan passer held mon ind i teologien?
Vil held stadig eksistere, hvis Gud bestemmer?
Er din gud med dig, er du en heldig mand.
Ja. Du har ret.
Simpelt, men sandt. Følg mig ... vi snakker indenfor.
Fader Beocca har talt meget om dig, Uhtred.
Du var fange ... slave hos jarl Ragnar. Er det sandt?
Ragnar var som en far. Jeg elskede ham.
Men i Everwich siger de, at du dræbte ham.
De lyver.
Kjartan. Kjartan, er det sådan det udtales?
- Kjartan? - Kjartan.
Har fået mest ud af Ragnars død.
Han har indtaget sin plads, og er jarl Kjartan nu.
En stor Lord med skibe.
Står det skrevet?
Alt, jeg lærer om mine fjender, bliver nedskrevet.
Det tjener Kjartan at slå dig ihjel, ikke?
Han ville ikke ønske, at Ragnars søn hørte en anden historie.
Nej, han må ikke høre sandheden.
Nej.
Høvding Ubba har, selvom han er rejst nordpå, -
- sendt mænd til Mercia for at finde ud af, hvor du befinder dig.
Men ikke for at høre til dit helbred.
Hvordan har du fået denne viden?
Jeg har øjne og ører i alle kongerigerne.
Mit håb er, at en dag -
- bliver alle kongerigerne til et, -
- forenet under én Gud.
En konge?
Hvis alle kan enes, så ja.
Alt, der er tilbage af England, er Wessex.
Fødslen af ét England.
Ideen om et enkelt kongerige, -
- kaldet England, -
- er nødt til at udspringe herfra.
Der er ikke andre steder.
Men hvor længe vil Wessex bestå?
Wessexs skæbne afgøres af englændere, alle englændere.
Kun ved at samles og redde Wessex, kan vi opnå dette England.
At redde Wessex er den eneste måde at få ...
Et Northumbria, et Bebbanburg.
Hvis Wessex ikke kan reddes?
Så er vi alle ikke mere.
Bedetid.
Og en smule ubehag.
Lad mig opsummere.
Danskerne er ved at samle en stor hær. De har faktisk samlet en stor hær.
Hvor?
De er gået sig fra Lunden til Readingum. De indretter sig, mens vi snakker.
Du sagde, Ubba er nordpå. Hvem leder dem så?
- Jarl Guthrum leder dem. - Jeg kender Guthrum.
Vi har brug for alle fordele, -
- og fader Beocca ser dig, Uhtred af Bebbanburg, -
- som en fordel.
Hvorimod jeg tror, at du er her for at gemme dig, for at redde dig selv.
Jeg ser på dig, og ser en dansker.
Jeg ser Uhtred af ingenting, der kun bekymrer sig om selv.
Nu skal jeg hen og bede. Går du med mig?
- Vil herren undskylde mig? - Os begge.
Selvfølgelig. Det regnede jeg med.
Fader Beocca.
- Herre? - Sørg for dine gæster.
Gør jeg, herre.
De må blive i Winchester, men du er ansvarlig for dem.
Ja, herre.
Du burde have gået med til bøn. Det ville have skabt et bånd.
Han tror, vi er hedninge.
Det, Alfred tror, er, at danskerne har svigtet dig.
Ubba har svigtet os. Der er andre herrer.
De fleste, hvis ikke alle, følger Ubba. Så tro mig, I er blevet svigtet.
Ja du ved alt om danskerne, ikke?
Denne vej. Jeg vil vise jer noget.
Optegnelserne fra Bebbanburg?
- Ja, over jordene. - Du har gemt dem?
Jeg har vist dem til Alfred. Han ved, du er oldermand.
Jeg vil fortsat passe på dem, -
- men Uhtred, du må opføre dig som en oldermand.
Optegnelserne har ingen betydning. Northumbria tilhører danskerne.
Det tilhører ikke danskerne. De har stjålet det.
Vil du have rigdom, så tag det. Du kan ikke ignorere sandheden.
Hvis danskerne er ved Readingum, tager jeg dertil.
- Hvad? - Med hvilket formål?
Kundskab.
Men det har vi, og du burde holde dig fra danskerne.
For ny viden.
Du ved, hvor de bosætter sig, men ikke hvorfor.
Vi kender deres antal, og position.
Men ikke deres hensigter. Er jeg en fange?
- Deres hensigt er at angribe. - Hvornår?
Forår. Det er altid om foråret.
- Jeg tager til Readingum. Hvor er det? - Det er for farligt.
Ikke for mig. Jeg er en gudløs dansker.
Hvorfor spionere for Alfred?
Fordi han er Oldermand i England.
Herre?
Med hensyn til omvendelsen af hedninge til kristne.
Ja, herre.
Hvordan afgør vi, hvad der er korrekt? Oplyser dem, eller dræber dem?
At sprede guds ord, er selvfølgelig vor mission -
- men jeg frygter at hedningerne, de virkelige hedninger -
- først skal se og føle hans kraft.
- Uhtred. Vender han tilbage? - Ja, han vender tilbage.
Ja, men hvordan, som hvem som hvad?
- Jeg kender den dreng. - Den dreng er nu en mand.
- Jeg kender hans sjæl. - Fader Beocca, han har ingen sjæl.
Og du siger jo selv, at de hedninge skal føle guds kraft.
Det står nu skrevet her. Du må gå nu.
Vi må se, hvad dagen bringer, herre.
Hvis de ville overvintre og hvile, så var de blevet i Lunden, ikke?
Det er dig, der er Alfreds spion. Næste skridt er at dræbe for ham.
Svar mig. Hvis vi krydsede floden og finder Guthrum, hvad ville ske?
Han dræber os begge. Vi skylder dem intet.
Alfred vil vide noget om danskerne, og jeg vil vinde hans tillid.
Du tror, han vil give dig Bebbanburg.
Hvad hvis du tager fejl?
Alfred, du har tilkaldt rådet. Af hvilken grund?
Herre, tilgiv mig, det kan være uden grund.
Men vi har en hedning, der påstår, at kende til danskernes hær.
Hedning?
Tilgiv mig, herre. En Uhtred af Bebbanburg. Jeg står inde for hans ord.
Uhtred!
Herre.
Jeg var i Readingum. Jeg iagttog danskerne. Deres mening er ikke at bosætte sig.
Hvis det var, var de blevet i Lunden.
Du siger, de vil angribe?
Vi ved det allerede. Forårets komme, og de er ved vores dør.
- De marcherer indenfor dage. - Hvordan kan du vide det?
De har lavet deres ofringer.
Krigerne har fanget alliker. Det bliver kun gjort før et slag. De er sultne.
Så måske har de spist disse Alliker.
De har flere hundrede mænd og heste og lidt forråd.
De angriber først en by, rig på korn og husdyr.
Jeg kender ikke landet så godt, men jeg har rejst.
Jeg tror, Abbendum er et sådant sted.
For at besejre danskerne, skal du møde dem på vejen til Abbendum.
Det bliver om få dage, herre.
- Var du i Readingum alene? - Med Brida.
- Hvorfor alene? - Hvorfor ikke?
Fordi, det meste af dit liv, har du levet som dansker.
Du ligner en dansker. Du kan snakke dansk.
Derfor formoder jeg, du kan lave en fælde som en dansker.
Enig, herre. Han forestiller sig, vi er alliker.
Hvor på vejen til Abbendum?
Hvor ville du vælge at møde deres hær?
Stedet de kalder, Asecs Hill, herre.
Du ville vælge, eller Guthrum ville vælge?
Jeg har set det. Passet indsnævrer. Du bliver ikke angrebet på flanken.
Danskerne skal kæmpe opad, svært men de vil være sikre.
- De frygter ikke vestlige saksere. - Hvorfor, frygter de os ikke?
De synes, I er bønder, ikke andet.
Så selv med solen i deres øjne, hvilket er muligt -
- vil de bestige bakken og kæmpe, og det kan blive vores fordel.
Til vores fordel siger han.
Du har været her nogle få dage, og allerede hævder du at være fra Wessex.
Det er noget vrøvl. Det er alt for nemt, herre.
Herre, mit sværd er lavet af en saksisk smed. Mit sværd er for Wessex...
Afbryd ikke en adelig, når han taler.
Jeg tror, denne mand og hans følgere...
- Odda. - ... er en flok bedragere.
Ingen hær marcherer, når vinteren er nær.
- Unge Odda, så er det nok! - Herre.
Dig.
Din tale har givet rådet meget at diskutere.
Herre.
Alfred, han er inviteret af dig. Hvad nu?
Marcherer danskerne må vi møde dem.
Og jeg vil hellere være på toppen af bakken end nedenfor.
Jeg siger, vi marcherer til Asecs Hill.
Men...
Tag ham. Tag dem begge. Hold dem inde låst.
Hvad er det her?
Jeg har sagt sandheden. Jeg har sagt sandheden!
- Fader Beocca! - Herre, jeg beder dem...
Beocca, hjælp mig! Beocca!
Bevar troen!
Dissipa illorum machinations et astutias, -
- ut nos tuis armis munity -
- semper servemur ab omnibus periculis, -
- ad glorificandum te, -
- qui es unicus victoria largitor... - Hold! Hold!
... Propter merita unigeniti...
Filii tui Domini nostri Jesu Christi. Amen.
Venstre flanke, stop! Stop!
Bueskytter klar.
På mit signal.
For Gud! For Wessex! For England!
Tekstet af NG Serier Udgivet på NextGen
www.nxtgn.info